‫• זיהוי: ארוחת ערב עם הרווה (My Dinner with Hervé) - ‏2018 •‫ ‫• מקור הכתוביות: Yes (‏872345) •‫ ‫• תזמון: Web ‏01:46:08 •‫
‫• הכתוביות הוכנו ע"י UniHebSubs •‫ ‫• צפייה מהנה •‫
‫"ארוחת ערב עם הרווה"
‫- לונדון, 23 באוגוסט 1993 -
‫לא, לא, היא על השער, ‫היא על השער.
‫כולם עושים את זה.
‫רצית לדבר איתי?
‫הכול בסדר בדרך אל הישועה?
‫כן, החופש עשה לי טוב.
‫אתה בטוח?
‫אתה נקי ופיכח ‫כבר חודש שלם.
‫נסים קורים, גברתי.
‫טוב, בוא ננסה למצוא שימוש ‫להתלהבות החדשה שלך.
‫ובכן, הריאיון עם גור וידאל.
‫יש לי כאן את השאלות.
‫עדינות מדי. ‫הבוס רוצה את ראשו על מגש.
‫הוא לא אוהב ‫הומואים זקנים וסניליים
‫שמדברים בהתנשאות על שקיעת ‫הארץ האהובה עליו ונפילתה.
‫אשתו אמריקאית, אתה זוכר?
‫אבל וידאל הוא הדבר האמיתי, ‫הוא גאון. -אז...?
‫זו משימת חיסול?
‫קרא לזה איך שאתה רוצה ותעשה ‫את זה כמו שצריך, זו כתבת השער.
‫כל מה שעליך לעשות ‫זה לתלות אותו בכיכר העיר,
‫אתה חושב שאתה מסוגל?
‫בלי בעיה.
‫כמעט שכחתי.
‫אני רוצה שתעשה ‫עוד ריאיון קטן ומהיר על הדרך.
‫הגמד הכי מפורסם בעולם.
‫"האיש בעל אקדח הזהב", ‫"אי החלומות".
‫אתה יודע, ‫"המטוס, המטוס..."
‫חשבתי שהוא מת. ‫הוא לא מת?
‫20 שנה לסרט של בונד.
‫כתבה קטנה ומשעשעת, ‫500 מילים, איפה הם היום?
‫אני עסוק ‫עם הריאיון של וידאל.
‫את לא יכולה לתת את זה ‫למישהו אחר? אולי לקייסי?
‫הוא סירב.
‫אני מסרב.
‫סליחה, לא הודית לי בדיוק ‫על כך שהצלתי את עורך?
‫כן, נכון.
‫ושהכתבה על הגמד תהיה מצחיקה.
‫נסיעה במימון מלא ללוס אנג'לס, ‫יפה מאוד.
‫זו הייתה שאלה של זמן.
‫אתה סוף סוף עולה לאנשהו ‫בעולם הזה.
‫בוודאי התכוונת ליורד ‫במקרה של הגמד.
‫קייסי, תצטרף אלינו למשקה ‫מאוחר יותר?
‫אני לא יכול, ‫אני טס על הבוקר.
‫ריאיון אישי עם רייגן ‫בחווה בסנטה ברברה.
‫רייגן? ‫-כן.
‫הוא רוצה לדבר על איך היה ‫לשלוט בעולם, או משהו כזה.
‫אני יכול לספר איך זה היה ‫מבחינת העולם.
‫שלום.
‫היא לא בבית.
‫מה שלום ג'יימי? ‫-הוא בסדר.
‫בדיוק השכבתי אותו לישון.
‫אני רואה אותו.
‫דני, להתראות.
‫את יכולה לפחות להגיד לי ‫איפה קייטי?
‫היי.
‫מה אתה עושה פה?
‫האמת שממש לא הייתי בסביבה,
‫וחשבתי לקפוץ להגיד שלום.
‫זה בשבילך, דרך אגב.
‫אני אפגוש אתכם מאוחר יותר.
‫התכוונתי להזמין את כולם ‫לסיבוב משקאות.
‫באתי לספר לך ‫את החדשות הטובות.
‫חזרתי לעבודה ושולחים אותי ‫ללוס אנג'לס לכתבת שער,
‫את מאמינה? ‫ואני אעשה את זה מצוין... -ומה?
‫אני עושה את זה הפעם, ‫בדיוק כמו שהבטחתי.
‫אתה לא מבין אותי, ‫זה נגמר.
‫הפעם זה אמיתי, תראי.
‫אני נקי כבר חודש.
‫אפילו אם זה היה נכון, ‫ודרך אגב, איך אוכל לדעת?
‫אתה עד כדי כך הזוי שנדמה לך ‫שהכול יסתדר בתוך כמה שבועות?
‫אחרי מה שקרה? ‫אחרי חמש שנים של השטויות שלך?
‫אני מנסה.
‫קייט, אני מנסה, לעזאזל!
‫אני לא חוזרת, דני.
‫- הוליווד -
‫- המשרד של גור וידאל, ‫15:00-10:00 -
‫בלוודיר, כן. ‫מחר בעשר בערב.
‫בעשר בדיוק, אני מבין.
‫תעדכנו אותי אם משהו ישתנה.
‫ותמסרו בבקשה למר וידאל ‫שאני נרגש מאוד לפגוש אותו.
‫תודה.
‫שירות חדרים?
‫אפשר לשלוח מישהו שייקח את ‫כל האלכוהול מהמיני-בר בבקשה?
‫תודה.
‫- ניק נק הפסיכי ‫איים עליי באקדח -
‫אתה זוכר את הסצנה האחרונה ‫ב"האיש בעל אקדח הזהב"
‫כשרוג'ר מור דחף אותי למזוודה?
‫הוא הרס לי את הגב, ‫לא יכולתי ללכת במשך שבוע.
‫הוא שכנע את הבנות להוציא אותי ‫לבריכת המלון על אלונקה.
‫כמו קיסר. ‫-ממש כמו קיסר.
‫ממש כמו קיסר.
‫צילומי "האיש בעל אקדח הזהב" ‫היו התקופה המאושרת בחיי.
‫תן לי לעזור לך עם זה.
‫הנה!
‫אתה בטוח שאתה לא רוצה ‫להצטרף אליי? לפחות למשקה.
‫לא תודה, אני לא שותה.
‫אתה בטח תוהה ‫למה אני רק טועם את הכול,
‫זה מה ששאלת את עצמך.
‫האמת שכן, למה?
‫כי הרופאים הדפוקים אמרו לי ‫לעשות את זה.
‫בגילי, הדם שלי חולה ובגלל מצבי ‫אני תחת משטר קפדני.
‫אם אוכל ארוחה שלמה, ‫אמות במקום.
‫זה יהיה יופי של סיפור. ‫-בהחלט.
‫ועישון זה לא סיכון?
‫חיים ללא סיכונים ‫לא ראויים לדיון.
‫הוא ברא אותי כך, ‫אבל נתן לי פיצוי.
‫לאכול, להרגיש, לגעת...
‫לעשות אהבה.
‫אלה המטרות בחיי,
‫והיום שבו לא אוכל לעשות ‫את הדברים האלה יהיה יומי האחרון.
‫אני חייב להרגיש כל יום ‫עם אפשרויות בלתי מוגבלות...
‫כן?
‫תודה.
‫לא, לא, לא!
‫אתה אורח שלי, ‫אני עומד על כך.
‫בבקשה.
‫תודה.
‫תודה, הרווה, היה נהדר.
‫מה? זהו? ‫אין עוד שאלות?
‫יש לי מספיק והאמת שאני צריך ‫להגיע לריאיון נוסף הערב.
‫עוד ריאיון הערב? ‫-לצערי כן.
‫אני כבר באיחור.
‫אתה יודע, ‫לא התראיינתי עשר שנים,
‫אבל כשהתקשרו מהעיתון שלך...
‫יש לו מוניטין. ‫-נכון.
‫לכן הייתי מופתע כל כך. ‫-היית מופתע?
‫פעם לא היו שולחים כתבים ילדים. ‫-אני לא ילד.
‫רק כתב מתחיל היה כותב ‫את הכתבה לפני שהוא מגיע.
‫ניק נק, טאטו...
‫סתם רגע מטופש.
‫אבל אני מניח שזה כל מה שמעניין ‫מישהו במעמדך.
‫מצחיק.
‫אתה צריך להיזהר, ‫בעוד כמה שנים אהיה עורך העיתון.
‫לא נכון.
‫אתה צודק לגבי דבר אחד.
‫אתה לא הסיבה ששלחו אותי לכאן, ‫אתה רק המתאבן.
‫אני מצטערת אדוני, הכרטיס נדחה... ‫-המכשיר מקולקל.
‫הרווה, אני יכול לשבת ‫ולדבר איתך כל הלילה,
‫אבל אני צריך להגיע ‫לריאיון השני.
‫יש לי סיפור אמיתי בשבילך, ילד, ‫סיפור שיודפס בכל העולם.
‫והסיפור הזה ‫יהיה הסיפור שיפרסם אותך.
‫באמת?
‫ואם אגיד לך שזה הריאיון האחרון ‫עם הרווה וילשז?
‫מה?
‫הבהלתי אותך!
‫לעזאזל...
‫אני לא משחק ‫משחקים חולניים כאלה.
‫הבהלתי אותך?
‫הרווה, תודה רבה לך.
‫נפלא... לילה טוב.
‫לילה טוב.
‫ילד.
‫אני צריך להגיע לבלוודיר ‫בעשר דקות, תוכל לעזור לי?
‫אין בעיה.
‫אני מצטער מאוד על האיחור, ‫מר וידאל.
‫היה לי מעין מצב חירום.
‫מישהו מת? ‫אני מקווה מאוד.
‫לא.
‫בקיצור, זה היה גמד.
‫בתור התחלה אני רוצה לומר ‫שאני אוהב מאוד את הספר שלך.
‫מר טייט, הבהירו שעל הריאיון ‫להתחיל בעשר בדיוק, לא כן?
‫כן.
‫ואתה מודע לכך ‫שהשעה כעת 22:23?
‫כן, ואני מתנצל על כך.
‫אם אתה לא מסוגל לדייק ‫בלוחות הזמנים
‫למה שאצפה ‫שתדייק בכתיבה שלך?
‫תודה לך, סול.
‫זו טעות, אדוני. ‫טעות שלי ואני מצטער.
‫בבקשה.
‫בבקשה, בבקשה, עשיתי דרך ‫ארוכה מאוד כדי להיות כאן, אדוני.
‫בבקשה.
‫גם אני.
‫אפשר להציע לך משקה, אדוני?
‫אל תהיה בן זונה.
‫המשרד שלו נפתח בעשר בבוקר ‫והוא כותב עד ארוחת הצהריים.
‫אני אחכה לו שם ‫עד שהוא יגיע.
‫לא אלך לפני שאשיג ‫את הריאיון, בסדר?
‫אני רק צריך שתעזרי לי ‫לדחות את הטיסה שלי.
‫אל תגיד לי מה אתה צריך. ‫הזקן ירתח מזעם.
‫תספרי לו רק אחרי ‫שאפתור את הכול.
‫אלוהים... תישאר שם, ‫אל תעשה כלום.
‫את לא מתכוונת לספר לו? ‫-לא, אני אסדר את זה מכאן.
‫אני מבטיח שאסדר את זה.
‫הבטחת שלא תהרוס את זה.
‫לעזאזל!
‫שירות חדרים?
‫התקשרתי וביקשתי יפה שתוציאו ‫את כל האלכוהול מהמיני-בר,
‫אבל הוא עדיין כאן, לעזאזל!
‫רבותיי, כשמדובר במילה האחרונה, ‫בוויכוח,
‫האם זה חשוב יותר ‫לנשים שלכם...
‫זה לא פרצוף ששוכחים במהירות. ‫-לא.
‫הלו? ‫-ניקיון.
‫מי זה? ‫-הרווה.
‫הרווה?
‫אמצע הלילה עכשיו.
‫הריאיון השני שלך הסתיים, נכון? ‫-אז?
‫אולי נסיים עכשיו ‫את הריאיון שלנו.
‫סיימנו את הריאיון שלנו.
‫ניפגש למטה בעוד חמש דקות. ‫-מה?
‫הבטחתי לך סיפור מצוין, נכון?
‫לא ייאמן.
‫מניאק...
‫- גמד ביוני -
‫יצאת מדעתך?
‫חשבתי לקחת אותך לסיור קטן ‫בלוס אנג'לס של הרווה.
‫חשבתי שרצית לסיים את הריאיון.
‫נעשה את זה בדרך.
‫אתה פוחד?
‫ככה נוסעים, לא?
‫דני, אל תדאג, ‫אני לא אהרוג אותך.
‫עדיין לא, בכל מקרה...
‫איך היה הריאיון השני?
‫טוב, בסדר.
‫לא משהו.
‫טוב, מה הסיפור המדהים שלך? ‫שיפרסם אותי?
‫תגיד לי אתה.
‫אתה הכתב, ‫שאל אותי שאלה.
‫תקשיב, ספר לי ‫את מה שאתה רוצה לספר לי
‫או שתוריד אותי כאן.
‫טוב, טוב.
‫טוב?
‫עכשיו אני יודע שאתה מקשיב.
‫אמא שלי תמיד אמרה שיצאתי ככה ‫באשמת היטלר.
‫כאילו שהוא לא עשה מספיק.
‫- פריז, 1943 -
‫היא אמרה ‫שזה מה שגרם לזה?
‫לזה?
‫אולי בגלל תאונת האמבולנס ‫נהייתי מה שאני
‫ואולי זה רצון האל, ‫לך תדע.
‫לפעמים יש לו ‫חוש הומור חולני.
‫מתי הבנת שאתה...
‫שונה?
‫"יום הולדת שמח, ‫יום הולדת שמח...
‫"יום הולדת שמח, הרווה, ‫יום הולדת שמח".
‫כולם יחד, כולם יחד.
‫בראבו!
‫טוב,
‫תביטו לכאן, לאבא.
‫חיוך גדול.
‫מצוין.
‫בראבו.
‫אבא היה רופא.
‫הוא היה הראשון שהבחין בזה.
‫הבן שלכם סובל ‫מתופעה נדירה ביותר...
‫סוג של גמדות...
‫גמדות?
‫הבן שלכם לעולם לא יגיע ‫לגודל של אדם מבוגר.
‫למרבה הצער נגזר עליו ‫להיות גמד.
‫יש טיפולים ניסיוניים, נכון?
‫כן, יש, אבל...
‫גברתי?
‫אוולין!
‫גברת וילשז.
‫תראה את זה!
‫תראה כמה גדלת!
‫אבא שלי אמר לי שאין דבר ‫שהוא בלתי אפשרי.
‫בראבו!
‫הוא נעשה אובססיבי ‫בלגרום לי לגדול.
‫הוא אמר לי שעלינו להיות מוכנים ‫לנסות הכול.
‫שתמיד יכול לקרות נס.
‫מח העצם מוכן.
‫זה יכאב גם לי.
‫בסדר?
‫אני אהיה ראשון.
‫בוא נראה...
‫הכול בסדר? ‫-כן.
‫אתה הילד הגדול שלי.
‫תמיד תהיה הילד הגדול שלי.
‫איך עמדת בזה? ‫-מה זאת אומרת?
‫עברת גיהינום בשביל כלום.
‫לא, לא בשביל כלום.
‫אם לא ננסה הכול,
‫אבא תמיד ישאל את עצמו אם ‫הוא יוכל לשפר איכשהו את מצבי.
‫אם הוא בכל זאת יכול ‫לרפא אותי איכשהו.
‫נשחק אחר כך, ‫אני מבטיח לך.
‫הרווה, לך לשחק בחדר.
‫אתה עדיין חושב שאפשר לבטל ‫קללה עם חוט ומחט?
‫"צר לי להודיע לכם ‫שבני הרווה חולה".
‫הוא לא "חולה".
‫מספיק עם אישורי המחלה.
‫מחר הוא חוזר לבית הספר.
‫מה הבעיה שלך?
‫בוא.
‫זה בהוראת הרופא.
‫אתה יודע, אני חושב שבדרכה, ‫אמא שלי תמיד הייתה מאוהבת בי.
‫למה לכל הרוחות ‫אתה חושב כך?
‫כי היא אמא שלי, ‫אני יודע מה היא מרגישה.
‫אני תזכורת חיה ונצחית ‫לתאונת האמבולנס, לחולשתה.
‫טוב. מה אבא שלך חשב ‫על ההתנהגות שלה?
‫הוא אמר לי שבגלל מצבי, ‫יהיה לי מזל אם אעבור את גיל 25.
‫אבל הגעתי ל-50.
‫אולי עכשיו הוא מבין ‫איזה נס אני.
‫נס...
‫מוצא חן בעיניך? ‫-מעולה.
‫זה נראה בדיוק כמוך.
‫אתה באמת אמן גדול, ‫זה מעולה.
‫בגיל 18 הייתי הרווה הכובש.
‫לפעמים קללת חוסר הפרופורציות ‫יכולה לפעול לטובתו של גבר.
‫- אקול זה בוז-אר, פריז, 1962 -
‫סוף כל סוף הבנתי ‫מה הייעוד שלי, אמן.
‫והייתי צריך למצוא דרך ליהנות ‫מכל רגע של ערות, בכל מחיר.
‫גברים כמוהו יעצרו ‫את ההתפתחות שלך.
‫לך להזדיין, אידיוט!
‫תפסיקו!
‫בני זונות!
‫כשהעולם מגלה שאתה בן אמיתי ‫ולא רק מראה משעשע,
‫אנשים נבהלים.
‫למה זה כך לדעתך?
‫למה אנשים מפחדים ‫ממישהו כמוני?
‫אני לא יודע.
‫מה זה?
‫הלילה שלנו עומד להשתפר.
‫נהג!
‫הרווה... -מה שלומך? ‫מה שלום האישה והילדים?
‫נפלא...
‫היי.
‫בוא.
‫הרווה, אמרתי לך ‫שאני לא שותה.
‫מי ידע? ‫אלו רק אתה ואני.
‫מה?
‫"מה?" בחייך, דני, אנחנו חברים ‫עכשיו, אתה יכול לספר לי.
‫לא שזה עניינך, ‫אבל כבר עברו 32 ימים.
‫32 ימים, זה הכול? ‫זה נשמע רע.
‫זה נשמע לך רע? ‫זה דווקא די טוב.
‫למה לספור את הימים ‫אם זה טוב?
‫עכשיו כשיש לך את הסיפור שלי, ‫למה שלא נמשיך בסיפור שלך?
‫- ניו יורק -
‫בלילה שבו הותקפתי הוחלט ‫שעליי לעזוב את צרפת.
‫כשאתה עוף מוזר, ‫אתה הולך למקום
‫שאליו הולכים כל המוזרים.
‫ניו יורק הייתה המקום היחיד ‫שבו הרגשתי גבוה.
‫- לינדון ג'ונסון בניצחון סוחף -
‫אתה רוצה את האקדח הזה? ‫תרים אותו.
‫הלוואי שתרים אותו.
‫לעזאזל!
‫במשך חודשיים ישבתי, ‫אכלתי וצפיתי בג'ון ויין,
‫צ'אק הסטון, סטיב מקווין, ‫גיליגאן, כל הגדולים.
‫כך למדתי לדבר אנגלית.
‫הבנתי שיש חלומות בכל סלון
‫ושאני מוכרח להיות חלק מהעולם ‫החדש הזה, עולם הטלוויזיה.
‫ואף אחד גם לא נכנס לכאן, מה?
‫באותו רגע ראיתי ‫מי הרווה וילשז יכול להיות,
‫אמן שכולם יכירו.
‫כמו דאלי, אמן שנהיה בעצמו ‫יצירת אמנות.
‫למה לצייר את זה ‫כשאתה יכול להיות זה?
‫זה הרגע שבו החלטת ‫שאתה רוצה להיות מפורסם?
‫לא, שאני מוכרח להיות מפורסם.
‫כמו שאתה מוכרח להיות העורך, ‫זה ייעוד.
‫אין לך מושג כמה אנחנו גאים ‫להיות חלק מזה, סידני.
‫אתה יכול לחכות רגע?
‫מה העניין?
‫יש בקבלה צרפתי קטן עם סכין. ‫-מה?
‫הוא אומר שהוא רוצה ‫לדבר איתך.
‫אני צריך רק חמש דקות מזמנך, ‫מר רותשטיין.
‫הכול בסדר, מלני.
‫איך אפשר לעזור לך, מר...?
‫שמי הרווה וילשז ואני ‫השחקן הצרפתי הטוב ביותר בדורנו
‫ואני צריך שהסוכן הטוב ביותר בדורנו ‫ייצג אותי.
‫אתה הטוב ביותר, נכון?
‫אתה יכול להניח ‫את הסכין בבקשה?
‫מחר, ועוד מחר, ‫ועוד מחר
‫זוחל בקצב צב כזה ‫מיום ליום,
‫עד הברה אחרונה ‫על לוח העתים,
‫וכל האתמולים שלנו
‫רק האירו לטיפשים ‫שביל אל המוות בעפר.
‫לכבות... ‫לכבות, נר דל!
‫חיים הם רק מין צל חולף,
‫שחקן עלוב שמקפץ ‫ומתאמץ על הבמה שעה,
‫ולא נשמע עוד.
‫הם מעשייה שמספר אידיוט,
‫כולה הומה סופות ורעש,
‫והמשמעות, לא כלום.
‫אלוהים אדירים.
‫וזהו, החלטתי להיות כוכב קולנוע.
‫- פוקט, תאילנד, 1974 -
‫אי אפשר פשוט להחליט ‫להיות כוכב קולנוע.
‫אם מישהו קטן, ‫הוא לא בהכרח צריך לגלם את זה.
‫ג'יימס בונד הציל את חיי.
‫ניק נק.
‫נעים מאוד, שב.
‫תסתכלי עליהם ותמצאי ‫את הסימן שלך, תמצאי את הסימן.
‫זה מה שקורה כשאנשים שוכחים ‫כמה בני מזל הם.
‫אין לך מה לדאוג לגביי, רוג'ר.
‫ואז גיליתי ‫שיש תרופה אלוהית למצבי.
‫בתרופה אלוהית ‫אתה מתכוון להצלחה?
‫לא, אני מתכוון להצלחה!
‫- "האיש בעל אקדח הזהב" -
‫סוף כל סוף ראיתי ‫שאמא שלי גאה בי.
‫גאה באיש הקטן שלה.
‫ועדיין, עד היום, ‫זה אחד הרגעים הגדולים בחיי.
‫אתה יודע מה אני חושב?
‫אני חושב שעבדנו יפה
‫ואני חושב שמגיע לנו ‫פינוק גדול ושמן.
‫עליי.
‫הי, אני דסטיני ‫וזאת החברה שלי, בריאן.
‫איפה הטלפון שלכם?
‫בחייך, דני, ‫אל תתקשר עכשיו לאמא.
‫שלום, דסטיני. ‫שלום, בריאן.
‫- מלון הוליווד טאוור גרדן -
‫כן, חדר 1007.
‫כן, מר טייט. ‫יש לי הודעות?
‫בסדר, תודה.
‫- המשרד של גור וידאל, ‫15:00-10:00 -
‫הרווה, אני הולך הביתה. ‫נמשיך בפעם אחרת.
‫אל תיתני לו ללכת.
‫אתם האנגלים לא יודעים ליהנות.
‫אני אירי ואני מבטיח לך ‫שאנחנו יודעים.
‫אתה לא יכול פשוט ‫לשבת ולהירגע?
‫שמפניה?
‫לא.
‫דני, לך תגיד שלום.
‫לך, לך תגיד שלום.
‫אפשר לדבר עם החברה שלך?
‫תודה.
‫שלום.
‫החגיגה נגמרה, זהו.
‫וזה החבר שלה!
‫דני! דני! דני!
‫דני, בחייך, לאן אתה הולך?
‫אתה חרא קטן ורשע, ידעת?
‫לא ידעתי שאתה לא אוהב ויסקי, ‫דני, למה לא אמרת לי?
‫ידעת בדיוק מה אתה עושה. ‫-רק ניסיתי לעזור לך להירגע.
‫באתי לכאן הערב ‫כדי לעשות ריאיון,
‫לא להשתתף ‫באיזה משחק מטורף ודפוק!
‫בסדר, אני מתנצל.
‫אני מצטער שהבאתי אותך לכאן ‫כשאני מודע למצבך וכל זה.
‫אתה לא יודע כלום ‫על המצב הדפוק שלי!
‫אתה צודק, אתה צודק. ‫בוא נסיים את הריאיון.
‫שכח מזה, ‫וכבר מאוחר מדי בשביל זה.
‫מה? ‫-אני צריך לישון!
‫ואני עדיין צריך לעשות ‫את הריאיון הנוסף.
‫חשבתי שכבר עשית אותו.
‫לא?
‫לא, פישלתי כי איחרתי.
‫אתה רוצה לדעת למה?
‫בגללך, איחרתי בגללך.
‫אם לא אפתור את זה, ‫יפטרו אותי, בסדר?
‫למה יצאת איתי הערב?
‫לא יודע, אולי חשבתי ‫שתהיה קצת יותר משעשע
‫מצפייה בשידורים חוזרים ‫של "להתבגר ולהתגבר".
‫אני לא חושב ‫שזאת הסיבה האמיתית.
‫אולי חשבתי שיכול לצאת ‫משהו מיוחד מהכתבה הזאת,
‫אבל גם בזה טעיתי.
‫לילה טוב.
‫חכה, חכה, חכה.
‫חכה.
‫אני מבין.
‫איחרת בגלל הגמד המטורף
‫והנה אתה, באמצע הלילה, ‫רחוק מהבית במלון גרוע.
‫אין לך אף אחד שיעזור לך, ‫עומדים לפטר אותך.
‫רק אתה לבד עם המיני-בר.
‫זה העניין, נכון?
‫זו הסיבה האמיתית.
‫בוא כבר!
‫כן, אני נוסע.
‫לא, לא, אתה עוד לא יכול ללכת. ‫תחשוב על זה.
‫מה יש במלון הדפוק הזה ‫פרט לעוד מאותו הדבר?
‫למה שתשנא את עצמך
‫כשאתה יכול לשנוא אותי במקום?
‫אני זוכר את היום הזה בצילומים ‫עם רוג'ר כאילו זה היה אתמול.
‫אתה מוכן להפסיק ‫עם האנקדוטות המטופשות
‫שאתה חי עליהן משנות ה-70?
‫תירגע, דני.
‫תספר לי איך ההרגשה.
‫מה? ‫-להיות מפורסם.
‫להצליח.
‫כשיכולת סוף סוף לנפנף בזה ‫מול כל הדפוקים
‫שהתנשאו עליך כי היית שונה.
‫ספר לי איך הרגשת.
‫להיות מפורסם ‫זה כמו להיות שיכור,
‫אבל כל העולם שיכור ‫יחד איתך.
‫אבל לא הצלחתי בגדול אחרי הסרט ‫של בונד, אם זה מה שאתה חושב.
‫היית מפורסם בכל העולם. ‫כולם הכירו את ניק נק.
‫זה לא בדיוק להצליח בגדול.
‫לא מצליחים בגדול בלי כסף.
‫כסף, כסף, כסף...
‫במשך ארבע שנים אחרי הסרט ‫של בונד לא הצלחתי למצוא עבודה.
‫יהיה הוגן לומר ‫שאתה רואה בעצמך דובר
‫של האנשים הקטנים בכל מקום?
‫כלל לא, מרוו, אני בסך הכול ‫שחקן שמזלו שפר עליו.
‫אבל כיו"ר ארגון האנשים הקטנים ‫של אמריקה,
‫אני חושב שחשוב למלא ‫את התפקיד הנכון בחברה.
‫להזכיר לאנשים ‫שהחיים שלנו שונים.
‫תן לנו דוגמה ‫לאיך הם שונים.
‫מוזר ששאלת, מרוו.
‫כשעבדתי עם אלביס ‫ב"הפועל השחור"
‫הוא שאל את אותה שאלה.
‫בזכות מה המשכת הלאה?
‫אמונה בעצמך? נחישות?
‫או ייאוש מוחלט?
‫לא היה לך מה להפסיד, ‫לא היה לך למה לחזור.
‫לא, זה אלוהים. ‫בזכות אלוהים המשכתי הלאה.
‫אתה באמת מאמין באלוהים?
‫כן, ואני יודע שהוא לעולם ‫לא יאכזב אותי.
‫יש שיגידו שהוא כבר אכזב אותך. ‫-כן, הוא ברא אותי ככה, נכון.
‫אבל אני יודע שהוא נתן לי ‫את התהילה כפיצוי, אני יודע!
‫איך אתה יכול לדעת את זה?
‫כי התפללתי לנס וזה קרה.
‫- "אי החלומות" -
‫היי, אני קאתי. ‫אני אהיה המלבישה שלך.
‫אתה תהיה מעולה.
‫באמת? כמעט שנתיים ‫שלא עשיתי אודישן.
‫כבר קיבלת את התפקיד. ‫-איך את יודעת?
‫כי אני יודעת.
‫יש רק אחד כמוך ‫על כוכב הלכת ארץ.
‫אם המפיק הכי גדול בעולם, ‫אהרון ספלינג,
‫אמר שאתה יכול לעשות את זה, ‫אתה יכול.
‫תסמוך עליי.
‫תנשום יחד איתי.
‫זה היה טוב.
‫אתה מוכן למדידה עכשיו?
‫תדמיינו אי יפהפה איפשהו ‫בין גן עדן לכדור הארץ
‫שבו כל חלום שאי פעם היה לכם ‫יכול להתגשם.
‫- "אי החלומות" -
‫מה תרצו להיות?
‫מלך? מלכה? ‫לוחם? משורר? אלוף?
‫אולי אתם רוצים ‫שכולם יאהבו אתכם,
‫או רק אדם אחד.
‫תגידו לי אילו חיים ‫אתם באמת רוצים לחיות
‫ומר רורק ואני ‫נהפוך אותם למציאות.
‫- בכיכובם של ריקרדו מונטלבן -
‫המטוס! המטוס!
‫- והרווה וילשז בתפקיד טאטו -
‫טאטו!
‫אה, טאטו. ‫-היי, בוס.
‫אתה חושב שאוכל למכור את ציוריי ‫לאנשים שרק הגיעו?
‫לא עכשיו, טאטו.
‫תלבש בבקשה את הז'קט, ‫צריך לקבל את האורחים שלנו.
‫אני יכול להתרגל לזה.
‫בוא, טאטו.
‫- שחקנים אורחים ‫לפי סדר אלפבית -
‫זו הייתה אחת השותפויות ‫הגדולות ביותר על המסך הקטן.
‫למקומות בבקשה, למקומות.
‫וכולם לחייך, לחייך.
‫כמו שאהרון ספלינג אמר,
‫הרווה הוא הסטרסקי ‫הקטן והערמומי...
‫עומד להיות לנו שבוע מוצלח, ‫טאטו, שבוע מוצלח.
‫וריקרדו היה האץ' ‫המבוגר והנבון יותר.
‫אני מר רורק ‫ואני אהיה המארח שלכם.
‫ברוכים הבאים לאי החלומות.
‫התוכנית הייתה להיט גדול.
‫האגדה שלי נולדה.
‫שם.
‫התוכנית הייתה הצלחה אדירה
‫והרווחתי יותר כסף ‫מאשר אי פעם חלמתי.
‫35,000 דולר בשבוע.
‫סוף כל סוף הצלחתי באמת.
‫העולם שייך לי!
‫נכון, אפשר לקרוא לזה נס, ‫אבל אפשר לקרוא לזה גם מזל.
‫זה אותו הדבר, ‫אתה לא מבין?
‫"אי החלומות" היה הפרס שלי.
‫הוא היה צריך לפצות אותי ‫כך או אחרת.
‫באמת התגאית בזה? ‫ברצינות?
‫היית צייר רציני, אמן, ‫סוראליסט בסגנון דאלי בהתהוות
‫וכיכבת בסדרת זבל.
‫למה אתה תמיד כזה מנוול?
‫אתה ממלא יפה ‫את התפקיד הזה, ידידי.
‫אתה תשלם על זה, ילד.
‫קדימה, קדימה, קדימה!
‫הרווה!
‫מה לעזאזל?
‫לה, לה, דני!
‫חתיכת פרחח קטן!
‫הרווה!
‫אלוהים... גמד דפוק...
‫מה קרה לך?
‫זה לא מצחיק, ‫זה דפוק לגמרי!
‫אני מצטער, ‫אקנה לך חדשה.
‫במה? אחד מכרטיסי האשראי שלך ‫שאיש לא מקבל?
‫למה שלא נדבר על זה?
‫השחקנית שהכרת בצילומים, ‫איך קוראים לה? קמיל?
‫זה השם שלה, נכון?
‫אני לא אומר את שמה, ‫אף פעם.
‫טאטו, טאטו, טאטו...
‫- בהשתתפות: קמיל הייגן -
‫אני מר רורק ‫ואני אהיה המארח שלכם.
‫ברוכים הבאים לאי החלומות.
‫קאט!
‫תדפיסו את זה.
‫הייתם נהדרים.
‫אני רוצה שתבררי עליה ‫כל מה שאת יכולה.
‫על מי?
‫עליה?
‫קאתי, אני רוצה שתדברי איתה, ‫בבקשה. -למה?
‫אני מוצא חן בעיניה. ‫היא רק משחקת, זה הכול.
‫זה לא סימן טוב ‫כשנשים מתנהגות כך.
‫תגידי לה שאני רוצה לפגוש אותה, ‫שיש לי לב של משורר.
‫בחייך, קאתי, בבקשה.
‫את ממש חמודה, ‫אהבתי את החיבוק ואת הנשיקה,
‫הרגשתי שזה נכון.
‫שלום, שלום. הכניסה הגדולה ביותר ‫בתולדות הקולנוע.
‫ידעתי שתבוא להגיד שלום. ‫אני קמיל.
‫הרווה וילשז.
‫תודה לך.
‫אני מכריז עליכם בעל ואישה!
‫אתה רשאי לנשק את הכלה.
‫כל מה שאני רוצה ‫זה לדאוג לך ולמשפחה שלנו.
‫כן, המשפחה שלנו.
‫זו ממש חתונה הוליוודית.
‫תראה כמה אתם חמודים.
‫הרווה, אתה נראה ממש מאושר.
‫זה ממש מתוק.
‫ובכן, הרווה, האם לרדיפת הנשים ‫המופקרת והבלתי נשלטת שלך
‫היה קשר כלשהו ‫לכך שאשתך התגרשה ממך?
‫אני לא רודף שמלות, ‫אני פשוט אוהב נשים. -אלוהים...
‫את כל הנשים.
‫ולא, כי כשהתחתנתי, ‫הכול היה בשליטה.
‫אתה בטח חושב שנולדתי אתמול.
‫עצור! עצור את הרכב!
‫לאן אתה הולך? ‫הרווה, בחייך.
‫אני לא מדבר איתך יותר.
‫אתה באמת מצפה שאאמין
‫שהפסקת להתעסק עם נשים ‫כשהתחתנת עם קמיל? -כן.
‫איזה סיפור מומצא ‫אתה מנסה למכור לי, הרווה?
‫אני אומר לך את האמת. ‫-בטח...
‫אם אתה רוצה להאמין ‫לכל ההשמצות עליי, בבקשה,
‫אבל אני אומר לך ‫בפעם האחרונה,
‫מה שמספרים עליי ועליה ‫זה לא נכון.
‫שאל אותי שאלה.
‫שתוכל לשקר גם לגביה? ‫-שאל אותי!
‫בסדר. למה כולם אמרו שנהיית סיוט ‫ברגע שנעשית מפורסם?
‫כולם? מי אלו כולם?
‫למה שלא נתחיל בריקרדו מונטלבן?
‫"אי החלומות" היה כלי בשביל ‫ריקרדו מונטלבן, הוא היה הכוכב,
‫אבל טאטו גנב לו את ההצגה ‫והוא קינא. זה הסיפור האמיתי, ילד.
‫למה שהוא יקנא בך, לעזאזל?
‫כי היצור העלוב והקטן הזה ‫היה מפורסם כמעט כמוהו.
‫הוא אכל במסעדות הכי טובות ‫והרוויח כמעט כמוהו.
‫הוא זיין יותר נשים יפות
‫ומונטלבן הסנוב לא יכול היה ‫לסבול את זה. זה הטריף אותו.
‫מונטלבן לא נראה לי ‫טיפוס קנאי.
‫לא היית שם, ‫אתה לא יודע.
‫הוא ניסה להרגיז אותי ‫כדי שאתפוצץ,
‫למה לאכזב אותו?
‫ריקרדו.
‫רציתי לקחת אותך טרמפ לצילומים, ‫אבל ראיתי שאין לי מקום.
‫זה דואר המעריצים שלי,
‫זו המעריצה החדשה שלי
‫ואני ממש מצטער.
‫זה דואר המעריצים שלך.
‫נימוסים טובים וקסם אישי, ‫נכון, הרווה?
‫ורציתי להודות לך ‫שהורדת את כל הסצנות שלי היום.
‫הכותבים הם שמקבלים ‫את כל ההחלטות הסופיות, הרווה.
‫אני רק מציע, ‫אתה יודע את זה.
‫אתה אוהב להציע, נכון?
‫אתה שחקן מוכשר ביותר ‫עם חוש הומור נפלא.
‫האמת שלא פלא ‫שאתה פופולרי כל כך.
‫אבל דע לך ‫שרוב המכתבים בשק שלך
‫הם ממני.
‫נתראה באתר הצילומים, ‫שלא יחכו לנו.
‫בחיים לא נהניתי כל כך.
‫בכל החיים הדפוקים שלי.
‫לא נראה שהאחרים נהנו במיוחד.
‫כל מה שאני יודע זה שמיליוני אנשים ‫צפו בתוכנית הזאת.
‫זו לא אשמתי ‫שהם בחרו בי להיות לאל.
‫אל? באמת? וואו!
‫כשחושבים על זה, ‫זה לא ייאמן.
‫מה לא ייאמן?
‫"אי החלומות" נתן לך הכול.
‫כסף, תהילה, נשים... ‫הכול.
‫אז?
‫אפילו אני לא הייתי מצליח ‫להרוס את זה ככה.
‫אתה חושב שאני הרסתי הכול?
‫ברור! היית שנים במשבר, קרה לך נס ‫וקיבלת את ההזדמנות הזאת.
‫תמשיך בבקשה.
‫ואתה פשוט פישלת.
‫תראה את אלה, ‫יש פה חומר קריאה מצוין.
‫"שערוריית מין של גמד שתוי".
‫"סטריפ פוקר בג'קוזי".
‫זה גאוני.
‫הלוואי שיכולתי להיות שם, ‫נשמע כמו לילה מהנה.
‫יפה מאוד. ‫בוא נעבור על כמה מהדברים האלה.
‫"גמד מפורסם פתח מרפאת מין ‫באתר הצילומים, הטיפולים בחינם".
‫אתה ממזר נדיב, ‫ממש יפה מצדך.
‫רוב מה שכתוב כאן אמיתי, נכון?
‫אתה מצפה שאתייחס ‫לזבל הזה ברצינות?
‫זה מידע שפתוח לציבור.
‫מה אתה עושה?
‫הרווה, אל תעשה את זה.
‫הרווה, אל...
‫נפלא.
‫עכשיו זה פתוח לציבור. ‫-הכול נכון.
‫אתה מכולם צריך לדעת ‫אילו שטויות הסיפורים האלה.
‫שקרים שמטרתם למכור עיתונים.
‫זו לא הסיבה ‫שנשלחת לכאן, ילד?
‫כדי לכתוב כתבה משעשעת וחמודה ‫על גמד?
‫נכון, זו הסיבה.
‫אבל אתה התעקשת לספר לי ‫את הסיפור האמיתי.
‫לכן אני כאן, נכון?
‫הסיפור האמיתי? ‫בסדר, ילד, מיד.
‫חכה. ‫הרווה, מה אתה עושה?
‫הרווה?
‫שלום? שלום?
‫לא, הרווה, תחזור לרכב.
‫תסתום את הפה, זה בסדר. ‫אל תדאג.
‫הרווה, תחזור למכונית הדפוקה!
‫הרווה, תחזור!
‫לעזאזל!
‫הרווה, צא!
‫דני, דני, בוא!
‫חכה, תצא, יש שם מישהו.
‫אל תזוז. ‫אני על הקו עם מוקד החירום.
‫מרטי, זה אני, הרווה.
‫מה לע...
‫הרווה, מה לעזאזל ‫אתה חושב שאתה עושה?
‫אני מצטער, מרטי, ‫אבל אף אחד לא פתח את הדלת.
‫אנחנו צריכים לדבר, ‫זה חשוב.
‫אמצע הלילה עכשיו!
‫בוא הנה.
‫זה ידידי, ‫עיתונאי מעיתון באנגליה.
‫הוא ראיין אותי לכתבה חשובה מאוד ‫ואני צריך לדבר איתך, מרטי.
‫אלוהים אדירים, הרווה, ‫כמעט יריתי בך.
‫תירגע, מרטי.
‫בוא! ‫-לא.
‫לא.
‫אתה כתב? ‫-בעוונותיי.
‫אתה עושה כתבה עליו? ‫-כן.
‫אתה בטוח שזה בסדר מבחינתך?
‫אין לי מה להסתיר.
‫תספר לו את האמת ‫על מה שקרה עם מונטלבן.
‫איך הוא הרס ‫את שמי הטוב!
‫בהחלט, מונטלבן רדף אותך, זה נכון. ‫-אתה רואה? אמרתי לך.
‫אבל אתה זוכר למה?
‫אני זוכר.
‫איך שאני זוכר...
‫איפה הוא?
‫הוא אמר שאין לו מספיק ‫טקסט השבוע והוא מציע...
‫מה הוא מציע?
‫שתיתן לכפיל שלו ‫לעשות את הפרק במקומו.
‫שהכפיל שלו יעשה את הפרק?
‫הוא רוצה שהכפיל שלו ‫יעשה את הפרק.
‫טוב...
‫אם זו הילדה בת השמונה ‫היפה הזאת,
‫היא שחקנית טובה יותר.
‫אמן אמיתי היה נמצא כאן היום ‫כדי לתמוך בעמיתו האמן
‫ולכבד את הכותבים שלנו.
‫"אי החלומות" חשוב לי מאוד!
‫מר מונטלבן, בבקשה ממך... ‫-נמאס לי מהננס הצרפתי הזה!
‫תשיג את ספלינג בטלפון מיד!
‫בבקשה.
‫כן.
‫הוא לא יהרוס ‫את התוכנית שלנו!
‫עבדנו קשה מדי ‫בשביל ההצלחה הזאת.
‫אני מתנצל, ‫בדרך כלל אני לא מתנהג כך.
‫בוא נצא להפסקה.
‫כולם יודעים שאני הסיבה לכך ‫שהסדרה הזאת היא להיט.
‫הרווה... ‫-נמאס לי מהבנדידו המטומטם הזה.
‫אל תרים את הקול.
‫תגיד לאהרון שאני רוצה להרוויח ‫את אותו סכום כמו ריקרדו.
‫אותו הדבר. ‫-אתה לא מתנהג בהיגיון.
‫אני מצטער, ‫אני לא מתנהג בהיגיון?
‫אני מתנצל, ‫אני רק רוצה שיתייחסו אליי בכבוד
‫וזה אומר כסף!
‫תראה כמה כסף הם מרוויחים!
‫הרווה, יש לך גם כסף ‫וגם כבוד.
‫למה הם מתייחסים אליי ‫כמו לילד?
‫הם מנצלים אותי!
‫אני יודע כמה זה יכול מאתגר, ‫בעיקר מפני שלא מזמן התחתנת.
‫אין לזה שום קשר ‫לחתונה שלי.
‫אלו עסקים, מרטי.
‫תגיד לאהרון שטאטו רוצה להרוויח ‫בדיוק כמו רורק.
‫תאמין לי, ‫זה רעיון גרוע מאוד.
‫אם אתה לא תגיד להם, ‫אני אגיד.
‫הרווה, אתה לא מבין, נכון?
‫תקשיב לי.
‫אתה לעולם לא תקבל ‫עוד תוכנית כזאת, לעולם.
‫זו הזדמנות של פעם בחיים, ‫תאמין לי.
‫להשתתף בתוכנית הזאת ‫זה כמו לזכות בלוטו.
‫אתה מבין?
‫בלעדיי אין תוכנית.
‫כמעט סילקו אותי מהעסק ‫כי הוא היה לקוח שלי.
‫רק בגלל זה?
‫לא, כי הוא היה כזה מטורף.
‫ב-1981 הוא הוציא 150 אלף דולר ‫על מסיבות.
‫מסיבות מטורפות.
‫נאלצנו לדווח למס הכנסה
‫שהוא בנה את הבריכה ‫הכי יקרה בהוליווד מעולם.
‫אתה זוכר את זה, הרווה? ‫-עשיתי חיים.
‫זה לא מה שכוכבים גדולים עושים?
‫כן, תעשה חיים, אבל אל תבזבז ‫את כספך עד הגרוש האחרון.
‫אמרתי לך, ‫אמרתי לך לשים כסף בצד.
‫באמת, אמרתי לו, ‫אבל הוא סירב,
‫לכן בכל זאת שמתי לו ‫קצת כסף בצד,
‫אבל הוא גילה את זה, ‫התעצבן ובזבז גם את זה.
‫כי פעלת מאחורי גבי. ‫-ניסיתי לעזור לך.
‫באמת, ניסיתי לעזור.
‫אתה רואה? ככה זה ‫כשמנסים לעזור לך בהוליווד.
‫תספר לו את האמת, מרטי,
‫תספר לו על כל הילדים ‫שעזרתי להם.
‫כן, כן, עזרת, לרבים מאוד,
‫אבל לא עזרת לעצמך! ‫-אתה רואה?
‫הרווה, אני אוהב את זה,
‫אבל אתה פשוט לא זוכר ‫כמה מצבך היה קשה.
‫הרווה.
‫אני יודע מי אתה ‫ואני מעריך את הצלחתך.
‫אל תבין אותי לא נכון, אבל אולי ‫תנסה להוסיף לזה קצת קלאסה?
‫לך תזדיין.
‫בוא הנה!
‫בן זונה, בוא הנה!
‫הרווה.
‫שלום, מר ספלינג.
‫אלוהים אדירים.
‫הרווה, אנחנו צריכים לדבר.
‫אהיה מוכן בתוך שתי דקות.
‫איחרת בשלוש שעות, ‫לא מתנהגים כך בצילומים שלי!
‫תירגע, אהרון, צא לחופש.
‫להירגע? החזקת אותנו כבני ערובה ‫במשך שלוש שעות.
‫בני ערובה? ‫באמת...
‫- שחקנית התגרשה ‫מכוכב "אי החלומות" -
‫היא לא יכולה לקחת ‫את הבית הדפוק, מרטי! הבית שלי!
‫לא, תגיד להם!
‫לא, אתה לא אומר לי "לא", ‫אני אומר לך "לא"!
‫תתקשר לעורך הדין של קמיל ‫ותגיד...
‫לא, תעשה את זה! ‫אני אפטר את כל החברה!
‫הרווה, הרשת מודאגת מאוד ‫מהתנהגותך ואני לא יכול להגן...
‫אחר כך, אהרון.
‫תנהג במכונית הדפוקה.
‫אני מתנצל, ריקרדו.
‫למה אנחנו עדיין כאן? ‫סע כבר!
‫סע לשם, אני לא רוצה ללכת ‫לבננה הדפוקה הזאת.
‫קדימה, עכשיו!
‫אני מבין שאתה עובר תקופה ‫קשה מאוד בחייך האישיים.
‫אבל הצוות מחכה וזאת לא הפעם ‫הראשונה שהם צריכים לחכות לך.
‫בניגוד למה שאתה חושב, ‫אני חבר שלך ואני מבין את סבלך.
‫אני שונא את החטא, ‫אבל לימדו אותי לאהוב את החוטא.
‫תקשיב לי טוב, בבקשה.
‫אם תחליט לעזוב עכשיו, ‫חייך ישתנו לעד.
‫ואני מבטיח שתצטער על כך.
‫בוא, טאטו, ‫בוא נקבל את האורחים שלנו.
‫תודה לך שניסית, ריקרדו.
‫אולי יש איש קטן אחר.
‫זו הייתה תחילת הסוף.
‫הוא הזהיר אותך.
‫תודה שהסכמת ‫להיפגש איתי הלילה, מרטי.
‫על לא דבר.
‫אני יודע שהיה לך קשה ‫לאורך השנים.
‫אני רוצה שתדע שאני מעריך ‫את העבודה הקשה שלך.
‫בסדר.
‫בפעם הבאה תיכנס ‫מהדלת הראשית.
‫אני מצטער שנאלצת לעבור את זה. ‫-אל תצטער.
‫זו בטח הרגשה טובה לחשוב ‫שאתה טוב יותר מכולם, לא?
‫אני לא חושב כך.
‫אני לפחות הצלחתי, ‫אתה לעולם לא תצליח.
‫אני מבין. החלטת להיטפל אליי ‫כי אתה נבוך.
‫אתה יודע למה אנשים כמוך ‫לא מצליחים?
‫כי אין לך את האומץ ‫לעשות את זה בעצמך.
‫הרבה יותר קל לשבת בצד ‫ולהעביר ביקורת, נכון?
‫צדקתי לגבי מה שקרה, ‫לגבי החלק שלך בזה.
‫אתה אשם יותר מכל אחד אחר, ‫זו האמת.
‫אל תטיף לי על כך.
‫אתה יודע מה אני חושב?
‫אני חושב שאתה מתפרנס ‫מהפניית אצבע מאשימה,
‫כי אתה לא רוצה שיראו ‫מי אתה באמת.
‫אבל מתחת לכל המילים האלה, ‫אתה כלום.
‫אבל עליי אתה לא יכול לעבוד, ‫אני קולט אותך.
‫דני... דני טייט.
‫בזבוז זמן דפוק.
‫עצור! ‫-כן.
‫מי לעזאזל אתה חושב שאתה, ‫שאתה קם ועוזב אותי?
‫מה עשית בחיים שלך?
‫לא עשית כלום, ‫לא חווית כלום.
‫מה אתה עשית נכון ‫שאתה שופט אותי, ילד?
‫כלום, אבל אני לפחות מוכן ‫לקחת אחריות על השטויות שעשיתי.
‫אבל אתה? בשום אופן לא, ‫גם לא שנים לאחר מכן.
‫אתה יצור עלוב ופתטי.
‫מה? אתה חושב ‫שאני זה שדפק את הכול?
‫תסתכל על עצמך! ‫תסתכל!
‫נקי כבר 32 ימים, ‫וכמה? כמה?
‫שעתיים?
‫מתחשק לך משקה עכשיו?
‫הבהרת את הכוונה שלך.
‫את החיים שלי לפחות יזכרו.
‫יהיה להם איזשהו ערך.
‫אבל אתה, אתה לא יותר ‫מהערת שוליים עלובה.
‫אתה תישכח לפני שאסיים ‫את המשפט הזה.
‫כן? למה שלא תהרוג אותי?
‫קדימה, זה יהיה סוף מושלם!
‫תעשה לכולנו טובה.
‫אחרי הכול, אני סתם עוד איש קטן, ‫מה זה כבר ישנה?
‫אבל אף אחד ‫לא יקרא על זה, נכון?
‫אתה חושב שאתה היחיד ‫שהיו לו חיים קשים?
‫שדפק את הכול ‫ולא היה מסוגל להודות בזה?
‫זה לא שייך לך, ‫חתיכת שמוק אנוכי ומתנשא!
‫לכולנו היו חיים קשים! ‫כולנו בני אדם מזוינים! לך תזדיין!
‫האמת היא שרצית לגרור אותי ‫לחרא שלך
‫כדי שתרגיש טוב יותר ‫עם איך שהרסת את החיים שלך.
‫אבל לא תצליח ‫להיפטר מזה, חבר.
‫הסיפור האמיתי שלך ‫הוא לא אמיתי.
‫זה אפילו לא כתבה, ‫זו הודעה לתקשורת.
‫אתה באמת חושב ‫שידפיסו את זה בכל העולם?
‫אני רוצה להגיד לך ‫שיהיה לך מזל
‫אם זה יהיה רבע עמוד בעמוד אחורי ‫ליד המתכונים הדפוקים.
‫זה לא מזיז לאף אחד, הרווה. ‫לאף אחד לא אכפת.
‫הסיפור האמיתי שלך הוא בדיחה.
‫החיים שלך
‫הם בדיחה.
‫סוף כל סוף אני רואה ‫מי אתה באמת.
‫ואני גם לא הילד הדפוק שלך.
‫כן, אתה צודק. ‫-בטח שאני צודק.
‫לא, לא, זה באמת לא סיפור ‫מרשים כל כך, נכון?
‫מי יודע?
‫אולי גמד מפורסם ומטורף ‫ששולף עליך סכין
‫שווה חצי עמוד ‫ביום בלי הרבה חדשות.
‫טוב, טוב, בוא ניסע.
‫אקח אותך הביתה.
‫כן, קח אותי הביתה, ‫הגיע הזמן.
‫אבל לפני שנגיע, ‫נעשה עוד עצירה אחת אחרונה.
‫עצירה? ‫לא, מספיק עם העצירות.
‫דני, מה שווה סיפור בלי סוף?
‫הרווה, אני פשוט...
‫אני לא מסוגל להתמודד ‫עם עוד טירוף.
‫זה נגמר, זה נגמר, ‫אני מבטיח.
‫אתה מבטיח?
‫אני מבטיח.
‫ברוך הבא לאי החלומות, ‫מר טייט.
‫מדהים, נכון?
‫כאן צילמנו את נחיתת המטוס, ‫ממש כאן.
‫אתה רוצה שאגיד את זה?
‫לא ממש.
‫המטוס! המטוס!
‫מה קרה?
‫כאן היא עמדה כשראיתי אותה ‫בפעם הראשונה.
‫קמיל.
‫צדקת.
‫זה אני, ‫אני הרסתי הכול.
‫למה? למה עשית את זה? ‫-אני לא יודע.
‫פשוט השתגעתי.
‫בטח היה רגע.
‫רגע שבו החלטת ‫לפוצץ את הכול.
‫שבו יכולת לקבל החלטה אחרת, ‫לעצור את עצמך,
‫הדברים היו יכולים להתפתח אחרת.
‫אני לא יודע, ‫אני אף פעם לא חושב על זה.
‫תחשוב על זה.
‫ואתה, מה היה הרגע שלך?
‫אני?
‫אני לא יודע.
‫אצלי הרגעים ‫אף פעם לא נפסקים.
‫קמיל! קמיל!
‫יש לי צו הרחקה נגדך, מר וילשז, ‫עליך לעזוב את המקום מיד.
‫לא אכפת לי!
‫אין סיבה להתנהג בגסות. ‫-איפה היא, חלאה?
‫היי, תסתכל על זה, קטנצ'יק.
‫לעזאזל!
‫הרווה?
‫קמיל! קמיל!
‫קמיל, מתוקה!
‫לעזאזל!
‫קמיל, מותק, אני אוהב אותך!
‫קמיל! קמיל!
‫זה היה בדיוק 15 חודשים ‫אחרי יום החתונה שלנו.
‫איפה את? קמיל?
‫הייתי צריך לדעת ‫שהיא תכננה את זה.
‫היא תכננה לגזול ממני ‫את כל חיי.
‫ממש רציתי שהיא תאהב אותי.
‫אבל אתה אהבת אותה?
‫אני לא יודע, אני לא יודע, ‫חשבתי שכן.
‫חשבתי שאם אוכל לשכנע אותה ‫לאהוב אותי, הכול יהיה בסדר.
‫ואני...
‫אני אהיה בסדר.
‫אבל הבנתי שאי אפשר ‫לשכנע מישהו לאהוב אותך.
‫לא אם הוא לא רוצה, ‫לא אם הוא אף פעם לא רצה.
‫גולדי הון, ‫יש לך 50 דולר.
‫התוצאה 150-50 ואחרי הפרסומות ‫נראה מי יכול להמשיך במשחק.
‫היי, בוס! ‫-היי, איש קטן. מה תרצה?
‫השוקולד! השוקולד!
‫לא, לא, לא! ‫הקינמון! הקינמון!
‫לא, לא, לא! ‫הרגיל! הרגיל!
‫בסופו של דבר צריך להבין שהחיים ‫לא תלויים במה שיכולים לעשות,
‫אלא רק במה שמסוגלים לקבל.
‫קבלו בבקשה ‫את האורח המיוחד שלנו,
‫הגמד עם לב הזהב, טאטו!
‫הרווי ולצ'יז!
‫תראו את זה!
‫איפה המטוס?
‫הרווה!
‫הרווה, כאן!
‫זוזו! זוזו!
‫נמאס לי מהשטויות האלו, קאתי!
‫בסדר, מותק, ‫אבל תנסה להירגע.
‫נמאס לי... ‫-לא נעשה את זה יותר.
‫לא נעשה יותר ‫את השטויות האלו.
‫מותק, מה אתה...?
‫מה לעזאזל אתה עושה?
‫אלוהים!
‫בסופו של דבר הבנתי ‫שאני לא שונה מאף אחד אחר.
‫מכור לחלום.
‫החלום
‫שמשהו או מישהו ‫יעלים את הכאב מחיי.
‫עומד להיות בוקר נפלא.
‫מתי אתה חוזר?
‫אולי מחר, אולי מחרתיים, ‫אני עוד לא יודע.
‫בוא אליי הערב למלון שלי.
‫הערב? ‫-כן.
‫אני ישן בשרתון יוניברסל, ‫עשו לי הדברה בבית.
‫אני אלרגי לריסוס, ‫בוא בבקשה.
‫אין לי יותר שאלות.
‫ולי אין יותר תשובות, ‫אבל יש לי משהו בשבילך.
‫נראה. ‫היה לילה ארוך.
‫- המשרד של גור וידאל, ‫15:00-10:00 -
‫כולנו הימרנו כמה זמן יעבור ‫לפני שתיפול שוב.
‫לא שתיתי, ‫אם זה מה שאתה חושב.
‫זה בסדר, חבר, ‫אתה הרבה פחות משעמם ככה.
‫מה אתה עושה פה?
‫בסקין הטילה עליי משימה.
‫מה?
‫משהו בקשר לכיבוי שרפות.
‫אתה רציני? ‫-למה ציפית?
‫היא פיטרה אותי?
‫אני לא יודע, תשאל אותה.
‫תהיה נחמד ותמסור לה ‫שהגעתי בשלום, טוב?
‫דני! דני! דני!
‫דני.
‫כן.
‫הן איתי.
‫הלו?
‫קייטי?
‫דני, אמרתי לך שלא...
‫אל תנתקי, קייטי, בבקשה.
‫את לא צריכה להגיד כלום.
‫הבנתי.
‫למה אני לא יכול ‫לקבל את זה.
‫ואני יודע שלא אוכל לעשות דבר ‫כדי לתקן את זה.
‫אבל רציתי שתדעי ‫שאני יודע שזה נגמר.
‫אני יודע שזה המצב ‫ואני מצטער.
‫לשניכם מגיע יותר.
‫זה...
‫זה טוב מאוד
‫שאתה אומר את זה.
‫שאתה מבין...
‫דני?
‫אני עדיין כאן.
‫לעזאזל!
‫לנמל התעופה בבקשה.
‫אני צריך לעשות עצירה קטנה.
‫- שרתון יוניברסל -
‫חכה לי כמה דקות.
‫היי. ‫-היי.
‫דני טייט להרווה וילשז, ‫חדר 1702. -כמובן.
‫אדוני, מר טייט רוצה ‫לפגוש אותך.
‫בסדר גמור.
‫במסדרון, המעליות משמאל. ‫-תודה.
‫שלום?
‫זה אתה.
‫הרווה...
‫מה זה?
‫אקדח ההלם שלי.
‫15,000 ואט, לכל מקרה.
‫איזה מקרה?
‫לא, לא, לא.
‫יש לי בעיות בגב, ‫אבל מצאתי פתרון.
‫רוג'ר תמיד נמצא איתי.
‫אתה רואה?
‫רוצה ספרייט?
‫לא תודה, ‫אין לי הרבה זמן.
‫כבר מאוחר מדי לאלה.
‫מה זה?
‫הילדים עדיין כותבים לי, ‫אף שהם כבר מבוגרים.
‫הם מבקשים כל מיני דברים, ‫חתימות, תמונות...
‫עצות.
‫נחמד. ‫-כן.
‫מצאת אותה בסוף, ‫את האחת?
‫קאתי, כן.
‫היא החברה הכי טובה שלי. ‫אני בר מזל שמצאתי אותה.
‫היא עזרה לי לעבור ‫את השנים הכי קשות בחיי,
‫עם כל בעיות הבריאות שלי.
‫לעולם לא אעשה ‫משהו שיפגע בה.
‫זו אמא שלך? ‫היא עוד בחיים?
‫אני לא יודע, ‫אני לא יודע.
‫היא... לא ראיתי אותה מאז ‫הערב ההוא של הקרנת הבכורה.
‫אני חושב שאני חייב לך ‫את האמת.
‫- "האיש בעל אקדח הזהב" -
‫לא ראיתי את ההורים שלי ‫יותר מעשר שנים.
‫חשבתי לתת את זה ‫לאקדמיה לטלוויזיה,
‫אבל אני חושב שעדיף ‫שאתה תיקח את זה.
‫למה?
‫בשביל הכתבה שלך. ‫-אני לא יכול.
‫בבקשה.
‫אולי אחד או שניים. ‫-לא, את הכול.
‫אני שמח שנשארתי. ‫-גם אני.
‫מזמן לא הייתי כן כל כך ‫עם מישהו.
‫אני כבר לא מרגיש ‫בודד כל כך.
‫לפני שאתה הולך, ‫נתעד את הרגע ההיסטורי הזה.
‫בוא, דני, בוא תשב.
‫תניח את זה.
‫אני כבר משתוקק לקרוא ‫את הכתבה שלך.
‫מי יודע, אולי בזכותה ‫אהיה שוב מפורסם.
‫אני לא מבטיח כלום.
‫פישלתי עם הריאיון השני ‫ואני חושב שפיטרו אותי.
‫אבל צדקת, ‫זה סיפור מצוין.
‫תגיד להם ‫שאני לא מתחרט על דבר.
‫הרווה! טאטו!
‫תעשה את זה, ‫תעשה את הקטע שלך.
‫לא, לא. ‫-בבקשה.
‫המטוס! המטוס!
‫הרווה?
‫הלו?
‫כן, מדבר מרטי רותשטיין.
‫אני מצטער שעליי לספר לך את זה, ‫אבל...
‫מה?
‫הרווה איננו, הוא התאבד.
‫אלוהים...
‫זו כתבה מצוינת.
‫תודה.
‫שני עמודים, איפשהו באמצע. ‫-מה?
‫500 מילים, קצר ומשעשע.
‫זה מה שביקשתי, ‫לא את זה.
‫בסדר, אלך עם זה ‫למקום אחר.
‫אתה לא יכול. ‫אנחנו הזמנו את זה, זה שייך לנו.
‫אז תפרסמו את זה. ‫-אנחנו מפרסמים את זה.
‫בשער!
‫שני עמודים, איפשהו באמצע. ‫-אבל...
‫בבקשה, את לא יכולה ‫לעשות את זה.
‫למה?
‫כי הבטחתי לו.
‫הבטחת לו?
‫למה לכל הרוחות ‫עשית דבר טיפשי כל כך?
‫תתעודד, החבר הקטן שלך ‫עשה לך טובה.
‫יש לך עבודה ‫רק מפני שהוא התאבד.
‫זו כתבה, ‫עכשיו תקצר אותה.
‫טייט התעלה על גמד, ‫לאן נשלח אותו עכשיו?
‫בוא נראה את התיקון.
‫- מכתב התפטרות -
‫תן לנו לפחות להזמין אותך ‫למשקה פרידה.
‫לעזאזל!
‫- "ארוחת ערב עם הרווה" -
‫- מאת דניאל טייט -
‫"הרווה וילשז וסשה גרבסי,
‫"מלון יוניברסל שרתון, ‫27 באוגוסט 1993"
‫תרגום: ‫יואב שילוח
‫עריכה לשונית: ‫הגר ארובס מזור
‫הפקת תרגום: ‫טרנס טייטלס בע"מ